Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Gennem alle årene med afdøde og de efterladte, -
- har du da aldrig set noget uforklarligt?
- Aldrig. - Er du med mig, Gabriel?
Gabriel tegnede en kvinde med en bog. Det samme gjorde Harriet.
Hvis du antyder, at mine ord om sandheden er i forhold til Gabriel...
- Kun du kan svare på det. - Gud hjælpe mig, jeg ser de døde -
- og jeg nødt til at forstå hvorfor det sker!
Du går mod Gud og naturen.
- Endnu en af os er død. - Hvornår ender det hele, Gideon?
- Hvad siger de om mig? - Man siger, De kan vække de døde.
Daddy! Hvor er du, Daddy?
Nathan?
Er du der?
Jeg vil beskytte dig.
Men kan du beskytte vores barn?
- Det skulle være en overraskelse. - Jeg er da overrasket -
- det havde jeg ikke forventet!
Den, som byggede kassen, har haft til hensigt at -
- den skulle kunne modstå tyveri, -
- brand og Guds straf.
Netop derfor blev jeg forelsket i dig -
- du er både smuk og ferm med en mejsel!
En krybbe. Den er bedårende.
Og stunder som nu gjorde, -
- at jeg fik min vidunderlige hr Appleby.
Tak.
Har du travlt?
Hvis du ikke har mere at byde på, kan jeg lige så godt tage hjem.
Jeg har aldrig haft nogen klager fra pigerne.
Jeg er bedre vant end det fnask, du plejer at ligge med.
Fnask? Jeg skal give dig fnask!
Hvem der?
Kom frem!
Tekstet af SUBSTANCE
Alle kender jo nok historien om All Hallows-massakren -
- og hvordan Rundhovederne red på Shepzoys jorde -
- med musketter og sværd. De slagtede alle på deres vej.
De dræbte hver mand, kvinde og barn, gjorde de.
Dem som flygtede fik den værste død af alle.
Som et nedlagt bytte blev de hængt i træerne ved halsen -
- og skåret op, som var de svin.
Der hang så mange i skoven, -
- at jorden var gennemblødt af deres røde blod.
Det skete ved All Hallows-højtiden. Og det fortsætter stadig.
Gwen så slet ingenting!
Han sad i skovbunden og var så skrækslagen -
- at han ikke kunne tale om andet.
Han så en kvinde. Hængt op ved halsen i et træ, var hun!
Hendes indvolde væltede ud. Det så ingeniøren, ja han gjorde.
Det er et varsel, at de kommer efter os.
- Det siger alle drengene fra jernbanen. - Selvfølgelig gør de det!
De jernbane drenge er jo byfolk, hver eneste en.
Før dem ud i skoven ved nattetide -
- og før man ved af det har de set Fanden selv!
Du burde vide bedre, Maud Hare, -
- og tage dig agt for deres historier.
Jeg fortæller kun hvad jeg hørte.
Sludder og vrøvlen bør man holde for sig selv.
Hr Smith -
Kan De slet intet fortælle om kvinden som var hængt i et træ?
Det kan jeg ikke, hr Appleby.
Hr Smith!
Det er vigtigt at vide hvad der hændte.
- Hvor så De dette fænomen? - Inde i krattet -
- ved den gamle gynge.
- Og hvad mere? - Jeg beklager, hr Appleby...
Jeg vil helst undgå nogensinde at skulle se det syn for mig igen.
Jeg har været overalt i Imperiet med jernbanen, men dette sted...
Der er noget galt her...
Noget, der er helt galt!
Kan de bare afbryde arbejdet sådan?
- Det både kan og har de gjort. - I hvor lang tid?
Indtil nye arbejdere kommer til. Smith siger, det ikke bliver let -
- når rygtet først er spredt om det, som er foregået.
Og hvis de ikke kan finde nogle?
Så lægger jernbanen bare ruten udenom vores jord.
Fanden tage dem! Forbandede jernbane!
Vi overlever uden deres penge. Høsten var god, -
- så vi har ikke brug for dem.
Hver gang vi gør fremskridt, kommer noget i vejen for os.
Det skulle jo komme -
- for vi kender ikke gården og markerne. - Jeg taler om noget mere dystert.
Hvad end Smith så i går aftes -
- var det så slemt, at han ikke blev en nat til.
Det, som han forestiller sig.
Det var sent og mørkt og krattet er...
.. Foruroligende! Selv i dagslys.
Men vi må ikke være blinde for det, som sker omkring os.
Hvis vi intet foretager os fortsætter begivenhederne.
Jeg lukker ikke øjnene for noget.
Jeg accepterer bare, hvad jeg ser.
Jeg kan se at du er bekymret men dog kan jeg ikke tro, -
- at alle dårlige ting som rammer os, skyldes spøgelser.
Vi bør fokusere på gården, fremtiden -
- på os og vores barn.
Madam, ønsker De at vi smiler?
Det ville nok ikke være passende til All Hallows, Gideon.
Hvad så med en skuen?
Det er fint som det er.
Er alle klar?
Tre, to, en.
Toby, altså...
Toby!
Nathan?
Du kommer lige i rette tid.
Jeg beder bare om et billede.
Udmærket.
Er alle klar?
- Ja. - Parat.
Tre, to, en.
- Perfekt. - Var det det hele, madam?
I er alle sammen færdige.
Så tager jeg det her af.
Mor kommer nu.
- Harriet. - hr Appleby.
Jeg har brug for din hjælp, til noget vigtigt.
Selvfølgelig. Men man venter mig derhjemme.
- Kan det vente til i morgen? - Nej det er vigtigt, Harriet -
- jeg har brug for dig i aften.
Dine forældre tilgiver dig sikkert for at hjælpe mig.
Husker du, hvordan vi gjorde det sidst?
- Ja. - Godt.
Koncentrer dig om uret, Harriet.
Kig konstant på uret.
Lad alt andet forsvinde.
Inviter hende frem, så vi kan føle hendes tilstedeværelse.
Fortæl hende jeg ved, hun er skyld i spøgerierne.
Fortæl det. Sig at jeg har set hende.
I skoven og huset.
Du ved hvem jeg snakker om.
Du ved hvem hun er, du så hende. Du tegnede hende -
- i dette værelse.
Spørg hende, hvad hun vil.
Spørg hende, Harriet.
Spørg hende.
Jeg lader dig vågne nu, Harriet. Når jeg når til tallet...
De kommer efter dig.
Nathan, de kommer efter dig.
Hvem?
Hvem kommer?
Harriet! Hvad vil de?
Hvis ingeniøren ikke så noget, -
- hvorfor rejser de så?
Jernbanen pakker jo ikke og rejser uden grund, vel?
Flasken til venstre, Lizzie.
Når Appleby lader jernbanen tage afsted -
- er det skidt for hele landsbyen. - Hr Nathan ved, hvad han gør.
Familien Appleby har altid villet byen det bedste.
Drengene er nok klogere end os. De rejser, mens de kan.
- Er du blevet rejselysten, Maud? - Nej, -
- men jeg har øjne i hovedet og kan se hvad der foregår.
Intet af det er godt.
Jeg vil hellere rejse nu, end ende som din Jack, -
- begravet i Cains Field uden et sølle kors over hovedet.
Men hvor skulle vi tage hen? Dette er vores hjem.
Man finder et nyt sted -
- hvor man ikke bor dør om dør med ondskaben.
Gwen?
- Madam? - Hvem har lavet dette?
Hr Appleby, madam. Han var her med frøken Harriet.
Det er griseblod.
- Hvad foretog de sig? - Det ved jeg ikke, madam.
At invitere døden indenfor fører intet godt med sig.
Hvor har du været?
Jeg stødte på hr Appleby og blev forsinket.
Han fulgte mig hjem. Jeg var ikke alene.
Harriet, skete der noget?
Du ser træt ud. Er alt vel?
Hvad skete der, Harriet? Fortæl.
Du blandede hende ind i det?
Det tog dig lang tid at helbrede hende -
- og så trækker du hende ind det igen? - Men ikke forgæves.
- Harriet sagde, at de kommer efter mig. - Hvem?
Vistnok en kvinde. Spøgelset, jeg så.
- Clarity Winlove. - Nej, en anden kvinde.
Jeg forstår.
- Du er skeptisk. - Stop nu.
Hun eksisterer. I dag så jeg hende igen.
Bare jeg kunne vise dig, hvad jeg så. Så ville du tro mig.
Fantastiske ting. Umulige ting.
Kvinden har en bog med billeder af dette hus -
- men billederne bevæger sig, som var de levende.
Og i billedet er en kvindestemme -
- som kalder på Charlie, Peter Hare og de andre.
Jeg er bekymret for dig, Nathan.
Denne besættelse er ikke sund.
Hvorfor tager vi to ikke til London i et par dage?
- Lige nu kan vi ingen steder tage hen. - Hvorfor ikke?
Høsten er solgt. Vi kunne besøge venner, -
- gå i teatret og på gallerier. Det vil være helbredende -
- og kun et par dage. Så vender vi udhvilede hjem.
Vil du ikke nok? For min skyld?
Så lad gå.
Tænk at du brugte min datter til at kontakte de døde -
- hun er altså kun 16 år! - Det var en gruelig fejl.
- Det indser vi nu. - Nej!
Det var et utilgivelig venskabsbrud.
Det var ikke i ond mening, -
- jeg forsøger at stoppe spøgerierne. - Jeg er ligeglad.
Bland hende uden om jeres mareridt!
Du har ret. Det var en utilgivelig handling -
- som Nathan er slemt ked af.
Hvorfor sætter man ild til et træ?
Jeg ved det ikke, og agter at finde ud af det.
Brænder træet ud nu, finder du det ikke.i mørket.
Gå ikke ud nu, Nathan.
- Vær sød at lade være? - Så lad gå.
Vi undersøger det straks i morgen tidlig, Denning.
- Du kom altså? - Kun for at stille min nysgerrighed.
Men her intet at se. Ingen brændemærker eller forkullet træ -
- som bevis på, at et træ brændte her.
- Så må vi lede det forkerte sted. - Nej, det var her!
Vi to så det. Charlotte så det.
Hvis her ingen forkullede rester er, foregik det ikke her.
Jeg har set ting, jeg ville kalde umulige.
- Diskuterer vi nu det overnaturlige igen? - Kald det, hvad du vil.
Jeg tror ikke på noget mellem himmel og jord.
Der er jo ingen spor efter træet, som vi så brænde i aftes?
Vi har ikke fundet resterne endnu.
Men det vil vi.
Vent og se.
Kom ind.
Madam? Maden er varm og lige til at tage med.
Vi bør tage derud inden den bliver kold, madam.
Ja, det var godt tænkt.
- Jeg kommer med det samme. - Ja, madam.
Du finder ingenting.
Det vi så, var ikke et brændene træ -
- men blot endnu en hændelse som har ramt landsbyen.
- Hør nu, Denning... - Fjern din hånd!
Du føler vrede over at jeg blandede Harriet ind i det -
- men lad den ikke skygge for det, der sker!
Jeg tror jeg ved, hvad der ligger bag alt dette.
Der er en kvinde. Spøgelset, som fortalte dig om, -
- har fra begyndelsen været indblandet i alle hændelserne.
Hun kaldte endda på Charlie Thatcher, Peter Hare og Harriet.
Du mener altså, at dette spøgelse -
- har forårsaget alle disse overnaturlige begivenheder?
Ja, hun danner sammenhængen i alt dette -
- det er helt sikkert. - Det er jo vanvittigt.
Det samme er et brændende træ, der ikke efterlader nogle spor.
Disse begivenheder vil eskalere, indtil vi stopper hende.
- Hvordan? - En djævleuddrivelse -
- som forviser hende og alle de onde ånder fra Shepzoy.
Kirken forbyder uddrivelse. Undtagen i ekstreme tilfælde.
- Sker det ikke, får vi aldrig fred. - Svaret er nej!
I så fald bliver hun ved at forårsagde hændelserne.
Hun vil ikke holde op.
Jomindre vi stopper hende!
Gwen, tror du på spøgelser?
Nok ikke på "spøgelser" som sådan, -
- men at verden beboes af andre væsener end mennesker og dyr.
Tror du, de dødes sjæle forbliver i denne verden?
Ja. det gør jeg.
Madam!
- Madam! - Hvad er der?
På engene render heste, soldater og ånder rundt!
Red jer selv.
- Skynd jer! - Se, madam!
Maud, hvor skal du hen?
- Væk herfra! - Nej, Maud!
Ved du hvad dette er!
All Hallows Aften. Da Rundhovederne red på Shepzoy.
De slagtede alle mænd, kvinder og børn.
De hængte dem med en strik om halsen.
Se! Se på mig!
Ligesom kvinden, Smith så i skoven.
Hun var også hængt og sprættet op!
De stopper ikke før der er udgydt blod.
Se at komme væk. Så langt væk herfra, De kan!
Hvad vil du?
Fortæl mig det.
Det må du ikke, Nathan!
Jeg gennemsøgte hele skråningen.
Intet som kunne bevise en brand.
- Måske har vinden spredt asken? - Du glemte disse, far.
Tak, Harriet. Læg dem i sakristiet.
Et træ på den størrelse brænder ikke af sig selv og uden spor.
- Der må være en forklaring på det. - Det tror jeg også.
Alt kan forklares -
- hvis ikke med tro, så med videnskab og sund fornuft.
Jeg er skeptisk overfor det okkulte, men det her...
Er det da okkult?
Jeg ved ikke hvad jeg skal tro.
Hjælp os! Luk os ind!
Vær nu sød!
Vent her.
Der er ikke nogen.
- Harriet? - Harriet?
Hjælp mig!
- Harriet! - Harriet!
Åh Gud! Åh Gud! Hvad sker der?
Gør nu noget!
Hun bliver kvalt! Harriet!
Skynd dig Matthew!
Harriet! Hun bliver kvalt Matthew. Hurtigt!
I Faderens, Sønnens -
- og Helligåndens navn.
Bare rolig. Du skal nok klare den.
Bring Harriet hjem.
Lås dørene. Luk ikke op for nogen før jeg er tilbage.
Hvad skal du?
Jeg har noget at gøre. Alene!
Omstændighederne kalder på ekstremer.
- Vil du udføre eksorcismen? - Jeg har ingen erfaring med det her.
Du gør det helt rigtige.
Det vil besejre denne kvinde, og det onde hun har medbragt.
Nathan!
Det er genfærd ude i skoven, uforklarlige syner og lyde.
- Arbejderne er bange, og det er jeg også. - Har du set dem?
- Du har set dem. - Ja, undskyld.
Nu beroliger jeg arbejderne og fortæller dem -
- at vi bringer en ende til alt dette. - Hvordan?
Denning vil udføre en eksorcisme.
Så stopper det her.
Hør her alle sammen!
Tag hjem og lås alle døre.
Pastor Denning vil udføre en ceremoni -
- som vil fjerne ondskaben, som hænger over Shepzoy.
Tror du at de afdødes genfærd forårsager disse hændelser?
Jeg ved kun, at jeg har set frygtelige og uforklarlige ting.
Kræfterne bag disse hændelser må stoppes.
I morgen tidlig er der fred og ro igen.
Forviser du kun de onde ånder, men ikke de venlige?
Den slags skelner man ikke mellem.
Alt herværende må forvises herfra.
Skynd jer så hjem!
Det er yderst vigtigt for freden i Shepzoy.
- Kan vi begynde? - Næsten.
Skynd jer.
Lad os komme indenfor!
Lås døren, Simon.
Vi kan være i kælderen.
Kom nu afsted!
"I Faderens, Sønnens -
- og Helligåndens navn.
Jeg forviser dig -
- og din urene sjæl -
- og dine satanistiske og fjendtlige kræfter -
- af Helvedets oprindelse."
"I Jesu navn, vig bort -
- og bliv væk fra disse Guds skabninger."
"For Han skabte jorden og sagde: Lad der blive lys -
- det er Han, som befaler dig."
"Han, som forviste slangen fra Paradis -
- og skabte mennesket fra Jordens støv -
- og blæste livets kraft ind i sin skabning -
- så mennesket blev levende."
"Han, som kastede dig fra Himlen ned i Helvedets dyb -
- og lod brændende svovl regne ned over Sodoma and Gomorrah -
- og som forvoldte De Ti Plager ned over Egyptens rige."
"Det er Han, som er almægtig -
- og hvis magt er uforgængelig -
- og som overvinder onskabens hære uden nåde."
Kan du høre det?
Skuddene stoppede.
Det virker.
"Thi det er Han, som befaler dig -
- som han også betvinger havet, vinden og stormen."
Far.
Far...
Ignorer det, Nathan. Det er et nummer!
Det er ikke din søn. Djævlen tager mange former.
Far, hvor er du?
- Far. - Jeg er her.
Far, hvor er du?
Du skal lege med mig.
Vil du ikke nok, far?
Hvorfor vil du aldrig lege med mig?
"Lyt skælvende af frygt -
- Satan, du troens fjende." - Jeg vil sejle med min båd.
"Du, fjende af menneskeheden og dens moralske fordærv."
Jeg må vise dig noget vigtigt, lige nu!
Nathan!
"Du, retfærdighedens fjende og ondskabens rod."
Det er jo Gabriel med sin båd...
Hvordan kan han være på billedet?
Han var ikke på billedet under fremkaldelsen.
- Men her til morgen... - Du har vidst det siden i morges -
- men fortalte mig det ikke?
- Det var min hensigt. - Hvornår?
Når du vælger intet at sige, -
- er det som en utilgivelig løgn. - Nej.
- Hvorfor viste du mig det ikke straks? - Det ved jeg ikke.
Forestiller du dig slet ikke hvor vigtigt dette er for mig?
Det beviser Gabriels eksistens og at hans sjæl stadig er her.
Stop, hører du?
Stop ceremonien! Gabriel er her.
Her er beviset, se selv!
Se nu!
Din søns sjæl er betroet til Gud.
Han er tilstede, Denning!
Og jeg vil ikke risikere at forvise ham med ceremonien.
- Overvej nøje dine handlinger. - Jeg er fast besluttet!
Landsbyen har allerede betalt med deres liv for spøgerierne -
- og endnu mere vil ske, -
- hvis vi ikke stopper det nu. - Jeg kan ikke tillade det!
"Vi må korsfæste denne mand, thi han har slået ihjel."
- Kan du komme ud af mit hus! - Nathan!
Du er ikke velkommen her, Denning!
- Appleby! Overvej dine handlinger. - Afsted med dig!
Jeg advarer dig. Forlad min ejendom øjeblikkeligt -
- eller jeg skyder dig.
Hører du det?
Du fik det til at vende tilbage.
- Jeg må tænke på Gabriel. - Han er død!
Han er stadig min søn.
".. Og tilgiv mine skyldner, -
- som jeg tilgiver ham for sine skyldner."
"Thi dit er riget, æren og magten i al evighed."
- Hjælp! - Er der nogen?
De er forsvundet.
- Maud! - Maud!
Maud!
Jeg har fundet noget.
Maud!
Vi skal i den retning. Der er hun!
Maud?
"Jeg fornemmer ham -
- overalt omkring mig."
Nathan.
Hvad er der sket?
De fandt Mauds lig ude i skoven.
Det må være sket i aftes.
Jeg forstår det ikke, -
- hr Denning ville jo stoppe det?
Ja...
Jeg besluttede at stoppe ceremonien.
Hvorfor, sir?
Jeg havde gode grunde, meget gode grunde.
Meget vigtige grunde og...
Hørte I det?
Hvad snakker han om?
Gabriel!
Giv mig min søn!
Ingen vil arbejde for os igen. Er du klar over det?
- Svar mig! - I må da have hørt ham!
Gabriel er til stede i dette øjeblik.
Det ved jeg.
Han er på billedet. Det kan ikke benægtes.
- Han skal lade os være i fred! - Nej!
Nej...
- Har du set ham? - Nej, madam.
De bør forlade Shepzoy nu, madam.
Det er bedst for Dem og barnet at rejse langt væk herfra.
- Her er ikke godt at være for Dem. - Jeg kan ikke tage afsted, Gwen.
Jeg tager med Dem. De skal ikke være alene.
Jeg kan ikke forlade min mand nu.
Men du må gerne tage afsted.
Nej, jeg forlader Dem ikke.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Du så mig som et genfærd af, hvad jeg var engang.
- De rejste, fordi de frygter mere end os. - Tak.
I SENERE AFSNIT
Der er noget galt med dit sind, -
- dit hjerte og din sjæl.
Du trækker andre ind i din ulyksalighed.
Skulle jeg være en fortabt sjæl?
Jeg må finde en udvej.
Gabriel...
Jeg kom ikke for at blive straffet!